ХУДОЖНИКЪТ НА ВЯТЪРА
Картината ли е важна, или ръката ти?
Какво животно сте вие?
Овца?
Действайте!
Моля ви, спрете!
Престанете!
Учителю!
Махнете ги оттук.
Юн Бок? - Не…
Ти си Юн Бок?
Нали искате картините?
Вземайте ги! - Юн Бок!
Нали за тях дойдохте? - Юн Бок!
В женски дрехи определено привлича погледа.
Тан Уон, сега разбирам защо си оглупял по него.
Да вървим!
Учителю…
Добре ли сте?
Помолих те да не се показваш.
И какво трябваше да направя?
Да гледам как смачкват ръката ви?
Сега няма как да помогнем на краля.
Трябва да има и друг начин.
Както виждате, тук е пълната колекция от портрети.
Много добре!
Но какво се крие зад тези портрети?
Ким Хонг До се опитва да разплете историята.
Прави това, което кралят му е наредил.
Но ключът към загадката сега е в наши ръце.
Кралят никога няма да научи истината.
Разбира се, Тан Уон е с вързани ръце.
Ще трябва да се откаже от задачата на Негово Величество.
Поздравления за добрата работа. Добре се справихте.
Избавихме се от голямо притеснение.
Готово, свърших.
Добре.
Ще успеем ли да го завършим?
Ако не успеем…
тогава какво изобщо можем?
Време е да се прибираш.
Да.
Тогава…
Утре…
Ще се срещнем тук, преди да отидем при краля.
Така ще направим.
Недей, недей.
Остани с него.
Не мога.
Колко странно.
Все едно…
Все едно сме мъж и жена.
Ако аз…
бях жена…
тогава какво?
Ако ти беше жена…
Епизод 16: "Портрет без лице"
Ти ли си, Чонг Сук?
Батко, отиваш ли някъде?
Как е ръката ти?
Добре е, добре е.
Трябва да сменим превръзката. Ще донеса чиста.
Няма нужда, добре е.
Мога сам да я сменя.
Отивай си в стаята да почиваш.
За мен не е проблем.
Прекъсна мислите ми…
Искам да остана сам.
Добре…
Тогава лека нощ.
Чонг Сук!
Да?
Ако срещнеш добър човек,
омъжи се за него.
Какво?
Батко, ти…
Как така да се омъжа?
Дали Хье Уон е в стаята си?
Днес не съм го виждал. За какво ти е?
Господарят го търси.
Не знам къде ходи по цял ден.
Наистина е много странен.
Художникът върна ли се?
Не, обаче…
Търговецът също го търси.
Тогава отиди и го чакай.
Почакай! - Да?
Сложи това, когато излизаш.
Чакай го, докато се върне.
И също…
Докато дойде художника, моля, насладете се на чая.
Господине!
Влез.
Няма го в стаята.
Чон Хянг…
Защо се забави толкова?
Моля те, завърши картината по-скоро.
Картината?
Никой не те е виждал да излизаш от стаята ми.
Вземи картината и кажи,
че цял ден си ме рисувал.
Благодаря ти.
И също така съжалявам.
Ако съжаляваш, тогава нарисувай картината.
Кажи какво да направя?
Искам да те нарисувам,
каквато те видях за първи път.
За първи път…
Когато ме срещна в магазина за платове?
За теб може и да е,
но за мен тогава не е първият път.
Видях те преди това.
Виждал си ме преди това?
Видях красива и елегантна жена,
да преминава по моста на кон.
Като гледам картината,
сякаш виждам целия ден.
Непременно ще повярват.
Харесва ли ти?
Не само ми харесва.
Върна ме назад във времето,
когато ти беше пеперуда, а аз цвете.
Въпреки че ме продадоха като украшение,
сърцето ми бие само за теб
и това никога няма да се промени.
Чон Хянг…
Ще можеш ли утре вечер
да се срещнем тайно?
Има нещо,
което искам да ти кажа.
Какво е то?
Утре в полунощ
ще те чакам до стената на източната порта.
Художнико, сега ли се прибираш?
Да.
Рисувах картината, за която ме помолихте.
През цялото време е рисувал.
Художникът дойде около обяд и цял ден рисува.
Дай да видим.
Погледнете.
Кисенг е повдигнала чима
и я размахва, сякаш бърза за някъде.
Да разбирам ли, че ви харесва?
Ама разбира се… разбира се. Прекрасна е.
Жената има възхитително тяло.
Много добре подбрани цветове.
Добра работа.
Ти си тук.
Да.
Хайде да тръгваме. - Да.
Учителю.
Аз…
Днес, когато всичко свърши,
искам да ви кажа нещо.
Какво?
Да тръгваме.
Тан Уон, кажи…
Успя ли да намериш портрета,
рисуван от великия майстор
преди 10 години?
Да, господарю.
Преди 10 години, малко преди смъртта си,
майсторът е нарисувал портрети
на всички от кръга "Бамбуковите дръвчета".
Сравних хората с картините и установих,
че очите, носът, устните и ушите се различават от оригинала.
Аз и учителят прекопирахме различните части.
За да запази портрета на принца Садо от злоупотреби,
майсторът го е разделил на части и ги е скрил в различни картини.
Моля ви…
покажете ми портрета.
Да, господарю.
Татко…
Господарю!
За голямо съжаление
не успяхме да завършим портрета.
Не можахме да се доберем до последния портрет, господарю.
Не можахте ли?
Тогава…
Какво ще правите сега?
Господарю.
Помогнете ни да завършим портрета
чрез вашата памет.
Постарайте се да си спомните брадичката на принца
и ни я опишете.
Искате да опитате с метода "по описание"?
Това истина ли е?
Върнахте ми моя баща.
Тан Уон… Хье Уон…
Вие двамата се справихте добре.
Благодаря ви, господарю.
Господарю!
Ще ви помоля да погледнете още нещо.
Какво е то?
Преди 10 години
с най-добрия ми приятел се случи беда.
Той е нарисувал този портрет и ми го завеща.
Но в тази картина има нещо странно.
Какво е то?
Портретът…
е без лице.
Убеден съм, че на него е човекът,
попречил да завършат портрета на баща ви
и убил учителя и приятеля ми.
Тази картина е много важна.
Покажете ми я.
Спомням си,
че баща ми…
нарисува тази картина.
Господарю.
Приятелят ми беше добър в рисуването на портрети.
Позволете да открия тайната на тази картина,
за да намеря убиеца на приятеля ми
и душата му най-после да намери покой.
Намери го.
Този човек…
е мой смъртен враг.
В момента художниците при краля ли са?
Точно така, Ваше Височество.
Там е и художникът, изгонен от "Тоуасо".
Чух, че търсят портретите по заповед на краля.
Аудиенцията им при краля
може да има две причини, Ваше Височество.
Какви?
Първата е, че са намерили картината
и портретът на принц Садо е завършен.
Втората е, че не са могли да я намерят.
Следователно, портретът не е завършен.
Всички портрети в момента са в ръцете на Главния художник.
Значи, втората причина е по-вероятна.
Не мога да съм съвсем сигурна.
Ще трябва да проверя сама.
Времето минава толкова бързо.
До вчера беше лято, а сега духа хладен вятъра.
Ветровете са много студени.
Страхувам се, че вие, Ваше Височество,
няма да свикнете с климата.
Щом Кралят е загрижен за мен,
как няма да свикна?
Принц Садо обичаше домати.
Когато зреят,
сърцето ме боли заради спомена за него.
Когато някой умре, остават ни само спомените.
И най-щастливите хора изпитват мъка,
а тъжните изпитват още по-силна болка.
Когато мисля за покойния принц, изпивам непоносима болка.
Принцът обичаше да се шегува с хората.
Носи се слух, че сте разбрал нещата погрешно
и замисляте отмъщение за кралските министри.
В това няма смисъл.
Вие не сте такъв човек.
Вашата баба вече ги порица.
Нали така, Ваше Величество?
Не позволявайте миналото да разруши бъдещето ви.
Като син, аз съм длъжен да помня моите покойни родители
и да запазя щастливи спомени,
които да разказвам на хората.
Спомените…
спомените са прекрасни, докато ги пазим в сърцето си.
Какво стана, Ваше Височество?
Художниците откриха ли нещо?
По-скоро нищо.
Ако бяха го намерили,
Кралят веднага щеше да направи нещо.
Но той не е предприел нищо.
Докога ще ми се налага да играя тези игри
и да разгадавам техните загадки?
Какво ви каза кралицата?
Сега, когато имаме портрета на баща ви,
можем да изобличим лъжливите обвинения към него.
Не е ли време да огласим истината?
Още е рано.
Художниците търсят престъпника,
който е убил майстора.
Ако го намерят,
ще разбера какво се е случило преди 10 години
и ще се погрижа никога да не се повтаря.
Ако ли не, ще защитя хората,
от тези, които с лекота отнемат човешкия живот.
Няма да позволя това да се повтори.
За какво се замисли?
За нищо.
Какво искаше да ми кажеш?
Нищо особено, учителю.
Учителю, ще ми разкажете ли
за вашия приятел?
За Со Джин ли говориш?
Да… за Со Джин.
Той беше най-добрия приятел, който човек може да срещне.
Беше винаги сдържан и резервиран,
но сърцето му беше голямо колкото небето и океана.
Ето такъв беше.
Учителю, на една възраст ли бяхте?
Защо, възрастта има ли значение?
Не.
Беше по-голям от мен с 8 години.
Но въпреки това,
се държеше с мен като с равен.
Казахте… че ви е завещал последната си картина.
Може ли да я погледна?
Разбира се.
Погледни дрехите.
Проследи детайлите,
няма какво повече да се добави, нали?
В портретите не е ли най-важно лицето?
Защо портретът е без лице?
Ако нарисуваш
първо дрехите, а после лицето,
детайлите няма да са подбрани толкова внимателно.
Това означава…
Лицето е било нарисувано.
Било е нарисувано?
Лицето е скрито някъде.
Както с портретите на петте бамбука?
Точно така.
Откъде ще започнем да търсим?
Откъде да започнем…
Погледни хартията.
Никога не съм виждал такава дебела хартия.
Ако разберем къде е направена,
ще имаме ключа към загадката.
Хартията…
Къде е направена хартията…
Кленов лист…
Какво си мърмориш под носа?
Ами… Този кленов лист…
Какво му има на листа?
Преди време
с баща ми посетихме едно място.
Помня, че там правеха хартията
по някакъв особен начин.
Къде е това място?
Мисля, че е в дефилето Бимал.
В дефилето Бимал?
Ако е в дефилето Бимал…
Какво не е наред?
Стана късно. Време е да тръгвам.
Добре, тогава утре ще търсим хартията.
Да, учителю.
Ще се срещнем утре.
Моля ви, не забравяйте да се погрижите за ръката си.
Днес сте в добро настроение.
Така ли изглежда?
Ще можеш ли утре вечер да се срещнем тайно?
Всъщност, художникът ме помоли
да се срещнем тайно.
Помоли ви за среща?
Сигурно сте развълнувана.
Щастлива ли сте?
Не знам.
Нямам представа какво ще каже.
За какво си говорите?
Май си в добро настроение.
Дните ми са еднакви. Защо да съм тъжна?
Не оставяй птицата сама в клетката.
Искаш ли да ти подаря друга, за да не е сама?
Остани тук.
Какво?
Добре.
Художнико?
Ти дойде.
Дори не съм мечтала,
че с теб можем
да се разхождаме заедно.
Аз също.
Какво е това нещо,
което искаше да ми кажеш?
За мен…
ти си много специален човек.
Художнико…
ти също си специален за мен.
Чон Хянг…
Аз…
имам тайна.
Каква тайна?
Аз…
винаги съм искал да рисувам.
Художнико, твоите картини
са най-прекрасните.
За да стана кралски художник,
трябваше да постъпя в "Тоуасо".
Ти го постигна.
Затова…
постъпих както се налагаше.
Нямах друг избор.
За какво говориш?
Прости ми.
Наистина…
много съжалявам.
За какво да ти простя?
Какво значи това?
Ще ми простиш ли…
някога?
Не мога.
Не мога, как бих могла да простя?
Невъзможно е да ти простя!
Съжалявам.
Моля те, недей…
Моля те, не го прави.
Ти ми харесваш…
въпреки всичко.
И това…
е моят грях.
Ще ми простиш ли?
Какво…
Какво ще правя сега?
Защо…
Какъв е смисълът да живея?
Съжалявам.
Наистина много съжалявам.
Вече е полунощ.
Скоро…
ще започне вечерният час.
Щом мина през вратата,
нашата история ще свърши.
Ти…
ще можеш ли отново да бъдеш
онзи художник,
който познавам и обичам?
Съжалявам.
Не мога да повярвам.
Ти ще срещнеш човека,
с който да бъдеш щастлива.
И който…
никога няма да ти причини болка.
Той ще те обича истински.
Думите ти…
не ме успокояват.
Дори със затворени очи,
аз те виждам ясно.
Виждам лицето ти…
Виждам очертанията на фигурата ти.
Ти…
ще останеш в сърцето ми.
Китайската коприна не изглежда зле.
Тигровата кожа не ми харесва.
Искам да я подмениш.
Какво стана?
Министър Ким взе ли решение?
Каза ли кой ще прави доставките за двореца?
Засега не.
Мисля, че г-н Ким ще се съгласи, но засега все още
не иска да подпечата договора.
Така ли?
Той наистина е ексцентричен.
Трябва да му помогнем да вземе решение.
Покани го на вечеря, също и художника.
Повикай музиканти да се погрижат за атмосферата.
Ще поставим капан на г-н Ким с любимото му изкуство.
Разбра ли ме?
Разбрах ви.
Получи подаръка, но още не е отговорил на любезността.
Наистина е наивен.
Мога ли да попитам нещо?
Тази хартия тук ли е направена?
Кой и кога донесе тук тази преса?
Кой е построил всичко това?
Защо, виждал ли си я преди?
Случайно знаете ли кой е строителят?
Известно ли ви е името Ил Уол Дан?
Значи Ил Уол Дан често е идвал тук?
Не само е идвал.
Той самият направи пресата.
Ил Уол Дан идваше често
и носеше дъщеря си на рамене.
Добре.
С какво се занимава Тан Уон?
Обикаля фабриките за хартия. - Хартиени фабрики?
Да, фабрики за хартия.
Обиколи всички места в столицата,
където правят хартия.
Обикаля фабриките за хартия…
Защо ли го прави?
Продължавай да следиш всяка негова крачка.
Да.
Производство на хартия.
Ето те и тебе. Приготвих ти място.
Сядай, възглавницата е затоплена.
Днес е хладно.
Благодаря. - Няма защо.
Погледнете! Погледнете!
Какво правите тук?
Господине.
Вие двамата си вървете. - Дойдохме да му помогнем.
Ще разтворим боите…
Да.
Разчитам на теб.
Не забравяй за какво те помолих вчера.
Добре.
Радвам се да ви видя.
Дойдох да видя картините.
Защо тук е толкова тихо?
Добре.
С удоволствие ще погледам как рисуваш.
Музиканти, започвайте да свирите.
Г-н Ким, когато бяхте в дома ми, вие се съгласихте да помислите
дали да ми дадете права
да доставям стоки в двореца.
Казах, че ще помисля
и тогава ще взема окончателно решение
дали да го направя.
Аз съм добър търговец, ще се справя, независимо колко е трудно,
с всички доставки за двореца.
Поканихте ме на вечеря
и предпочитам да говорим за напитките,
а не да обсъждаме работата ми.
Точно така.
Ще отида за бои.
И все пак, на кой търговец смятате да поръчате доставките?
Още не знам.
Не съм взел решение.
Радвам се да го чуя.
Ако ги поръчате на мен,
ще ви доставя всичко
необходимо за двореца.
Не се съмнявайте.
Не ви ли помолих да не споменавате двореца?
Приемете извиненията ми.
Отивам за вода.
Кога най-после ще я завършиш?
За всяко важно нещо се изисква време и търпение.
А какво мислите за търговците, които преди правеха доставките?
Казват, че са поставили условия, за да продължат договора?
Както казах, още не съм взел решение.
Вие изнудвате ли ме?
Как бих могъл?
Просто съм много любопитен.
Търговецът си остава търговец.
Винаги пуска в ход разни трикове.
Утре ще взема решение
кой да извършва доставките.
Тогава ще разберете кой ще ги изпълнява.
Кажи на художника по-скоро да завърши картината.
Благодаря ви, господине.
Великолепно. Ето така се рисува.
Справи се отлично. - Благодаря.
Точно ти си човекът, който ми трябва.
За днес това е всичко.
Отивай да си почиваш.
Да.
Ето го, това е мястото.
Тук правят хартията.
Има ли някой?
Превод: Donet
Редакция: mrnkaloto Eastern Spirit ® 2014